Anterior în "The Vampire Diaries"...
Vampirii şi vârcolacii obişnuiau să umble nestingheriţi
până când un vraci şaman a pus un blestem asupra lor
şi le-a limitat puterile.
De atunci, vârcolacii se pot transforma doar când e lună plină
şi vampirii sunt slăbiţi de soare.
- Elijah? - Unul dintre originali. O legendă.
Klaus, el e adevăratul original.
Vrei să spui că cel mai bătrân vampir din istorie vine după mine?
- Vreau să îţi ofer o înţelegere. - Ce fel de înţelegere?
Vreau să stai cuminte şi să nu mai încerci să te omori.
Şi eu mă voi asigura că tu şi prietenii tăi veţi fi în siguranţă.
Decizia ta, Isobel.
- Ai găsit-o? - Nu chiar.
- Bună, Elena. - Unchiule John.
Muşcătura unui vârcolac poate ucide un vampir,
aşa că nu-i fi prietenă. Mă înţelegi?
Sunt Jules.
- Ştiu că eşti vârcolac. - Ştii unde este Mason?
Este mort, Tyler. Vrei să ştii cine l-a ucis?
Mica ta prietenă vampiriţă blondă.
Caroline nu ar face asta.
Ea şi prietenii ei sunt responsabili.
Bună!
- Ce mai faci? - Trebuie să vorbim.
Da, aşa-i.
M-am gândit la asta şi nu vreau să analizez prea mult...
A fost doar un sărut, dar...
Matt e încă în peisaj.
Noi nu putem ajunge nicăieri, Tyler.
Bine.
Fantastic! Ne-am înţeles.
Ce a păţit unchiul meu, Mason?
Poftim?
E mort. Ce s-a întâmplat?
- Eu nu.. - Atunci îţi spun eu.
Stefan şi fratele lui, Damon, l-au omorât.
Pentru că sunt vampiri. Ca şi tine.
- Cine ţi-a spus? - E adevărat?
- Lasă-mă să-ţi explic. - Ai ştiut tot timpul că e mort?
- Te rog... - Ştiai?
- Îmi pare rău, Tyler. - Am avut încredere în tine.
Jurnalele Vampirilor Seria II, episodul 13
Şerifii consideră că drogurile au jucat un rol important
în comportamentul violent al atacatorului
care a ucis trei oameni seara trecută, la cantina unui liceu local.
Autorităţile cred că atacatorul ar putea avea legătură
şi cu dispariţia turiştilor şi a pădurarului, care n-au fost găsiţi,
precum şi cu dispariţia Jessicăi Koenig, de 25 de ani,
raportată azi-dimineaţă.
Şerifii spun că investigaţia e în curs şi că nu se fac comentarii.
Primarul Lockwood a vorbit azi despre acest subiect.
Din cauza tragediilor recente care ne-au lovit oraşul,
vom organiza azi o slujbă comemorativă în piaţa oraşului,
în cinstea celor pe care i-am pierdut.
Alăturaţi-vă speranţei că poate începe comunitatea să se vindece.
'Neaţa!
- Ce cauţi aici? - Cafea?
Nu mai facem asta. Am făcut-o aseară. Gata cu eschivările!
- De ce ai venit? - Ca să te protejez.
- Asta-i tot ce pot spune deocamdată. - Cum adică?
Îţi spun mai multe când o să am încredere în tine.
Am întârziat!
Aşa păţeşti când amâni alarma de trei ori.
- Ce naiba? - Bună dimineaţa şi ţie, Jenna!
Alaric...
Pot să fiu derutată, nu? Pentru că nu te aşteptam să vii...
...vreodată.
Am ajuns azi-noapte târziu. Mi-a deschis Elena.
Eu o să plec...
Tot sunt derutată.
- Am hotărât să mă întorc şi să rămân. - Nu aici.
Nu mă poţi împiedica să stau aici.
- Ba pot, ca tutore. - Da, în legătură cu asta...
Elena, vrei să explic eu situaţia sau faci tu onorurile?
Bine... Ce se întâmplă?
Îmi pare rău, Jenna. Trebuia să-ţi fi spus mai demult...
Eu sunt tatăl biologic al Elenei.
Poftim! Acum ştii.
Poftim?
L-ai adus înapoi pe John Gilbert?
Ăsta era marele plan pentru salvarea Elenei?
M-am dus după Isobel şi l-am găsit pe John.
A spus că ne poate ajuta, şi noi suntem disperaţi.
Nu suntem chiar aşa disperaţi. Tipul a încercat să mă frigă.
Noul amic vrăjitor al lui Bonnie colaborează cu Elijah.
Deci să presupunem că piatra lunii n-a fost distrusă.
Elena se încrede într-un târg făcut cu Elijah
ca toată lumea să fie în siguranţă.
Tu ai încredere în Elijah?
Nu. E un creator. Nu e de încredere.
N-am putea să ne ducem să-l omorâm. Se pare că nu poate muri.
Aştept partea în care John Gilbert e soluţia.
Ştia despre sacrificiu. I-a spus Isobel.
A zis că ştie o cale de a o ţine pe Elena în siguranţă.
- Şi cum facem asta? - Nu vorbeşte. Cel puţin, nu cu mine.
Bravo, Stefan! Perfect! De parcă nu aveam destule probleme.
- Îmi pare rău pentru Rose. - Mă rog... O ştiam de cinci minute.
Şi ţi-a păsat de ea după cinci minute. Mă întreb ce înseamnă asta...
Înseamnă că îmi pasă, Stefan.
Înseamnă că mă schimb şi mă transform într-un om capabil de măreţie.
Să-ţi păzeşti spatele,
pentru că s-ar putea să-mi fac şi eu o coafură de erou
şi să-ţi subminez autoritatea.
Urgenţă acum.
Deschid eu, mamă!
- Ce-i? - Tyler ştie de tine şi Damon.
Ştie că Damon l-a omorât pe Mason. Eu n-am spus nimic.
E femeia aia, Jules. S-a certat cu Damon.
Tyler era aşa de supărat...
Expresia pe care o avea... Se simţea aşa trădat!
- Nu e bine. - Nu-i spui lui Damon, nu?
Nu. Vrea deja să-l omoare.
Crede că toţi vârcolacii trebuie să moară. Şi nu se înşală.
Dacă Tyler încearcă să se răzbune? Are dreptul. Ar putea muri.
Nu vom permite aşa ceva.
Trebuie să ne ducem la el şi să-l facem să înţeleagă
până nu face vreo prostie.
Trebuie să vorbeşti cu el.
Încearcă să-i explici! Tu întotdeauna ştii ce să spui.
Eu şi el... Suntem prieteni.
Am avut dreptate, nu?
Prietena ta, vampiriţa, minte.
Ce vrei?
Vreau să înţelegi că un vampir nu va fi niciodată prietenul tău.
Suntem duşmani prin natura noastră.
Ştii cât de idiot sună?
Trebuie să pleci de aici. Nu e un loc sigur.
Nu pot să fug cu tine pur şi simplu. Nici măcar nu te cunosc.
Mama mea ar lua-o razna.
- Viaţa mea e aici. - Vechea ta viaţă.
Noua ta viaţă începe acum.
- Ai atâtea lucruri de învăţat! - Ce?
Cum să supravieţuieşti. Ai declanşat blestemul, Tyler.
E important să înveţi ce înseamnă să fii licantrop.
Trăim după un cod al loialităţii. Avem grijă unii de alţii.
E datoria mea şi o onoare să te ajut. Te rog, dă-mi voie!
- Unde-i John? - Nu e aici. A plecat.
Nu ştiu unde s-a dus.
A apărut aici, i-a spus Jennei că e tatăl meu şi a plecat.
- Acum ştie toată lumea? - Aşa se pare.
- Te simţi bine? - Da.
Jenna e ameţită, dar eu mă simt bine.
- A spus de ce a venit aici? - Nu.
Stefan crede că e adevărat când spune că vrea să mă ajute.
- Tu îl crezi? - Nu. Nici măcar o secundă.
Nici eu.
- Ce facem? - Îl omorâm.
- Damon... - Glumesc.
Bine, vorbesc un pic serios.
- Damon! - Nu o să-i fac rău, Elena.
Acum sunt băiatul bun, mai ştii?
Ce înseamnă aia?
O să am o conversaţie civilizată cu tatăl tău.
Stai! Vin cu tine.
Nu o să-ţi fac rău. Vreau doar să vorbim.
- Atunci de ce ai intrat pe ascuns? - M-ai fi lăsat altfel?
Tyler!
Nu spune o vorbă...
Tyler, plec la slujba de comemorare.
Brady!
- E un loc greu de găsit. - Mi-ai zis să stau ascuns.
Mersi că ai venit.
Sigur vampirii ăştia l-au ucis pe Mason?
Sunt sigură. Trebuie să avem grijă.
Nu mi-e frică de vampiri.
Ştiu, dragule, dar eu vreau băiatul mai mult decât vreau să mă răzbun.
Eu spun să le avem pe amândouă.
Poate că am început cu stângul.
Ce i s-a întâmplat lui Mason?
Tyler, avem multe de discutat.
Eu n-aş face asta. Fără lună plină, nu te pui cu mine.
Mă bucur că te-ai întors, John. Ne-ai fi de mare folos.
La consiliu? Ei ce fac?
Damon Salvatore conduce consiliul acum.
Vorbeşte cu el! Scuză-mă...
Îmi pare rău...
Jeremy, aici erai!
Se pare că am dormit la întoarcerea acasă.
N-ai pierdut cine ştie ce.
E puţin spus că nimeni nu se bucură să mă vadă.
Lucrurile sunt diferite acum.
Nu poţi veni să începi chestiile astea antivampiri.
Nu am nicio intenţie să fac asta. Cum ţi-a fost cu inelul ăla?
Dacă pentru el ai venit, ia-l şi pleacă!
Ce fel de om aş fi dacă ţi l-aş lua?
- Mâncăm ceva de prânz? - Zic pas.
Bună, Bonnie!
Nu am nimic să-ţi spun, dr. Martin. Nici fiului tău.
Probabil nu înţelegi nimic în ce ne priveşte.
Nu e nimic de neînţeles.
Am avut încredere în Luka, şi m-a trădat.
Elena mi-a spus că amândoi lucraţi pentru Elijah,
aşa că nu mai minţiţi.
N-o să mint, dar asta nu înseamnă că nu avem şi grija ta.
Scuteşte-mă de porcăriile cu loialitatea.
Poate că nu vrei să crezi, dar Elijah e un om de cuvânt.
Să ştii că îşi va respecta înţelegerea cu Elena.
Tu şi prietenii tăi veţi fi în siguranţă.
Ai dreptate, nu cred.
E vreo problemă aici?
Niciuna.
- Despre ce era vorba? - Alte minciuni...
Nu-mi vine să cred!
Elena e fiica fratelui soţului surorii mele,
iar mama ei e soţia moartă a prietenului meu.
- Nu poţi inventa lucruri de-astea. - E cam copleşitor.
Nu pot să cred că au ţinut aşa ceva secret.
Cum poţi să ţii un asemenea secret?
Bună amândurora! Credeţi că pot sta cu voi?
Chiar trebuie?
Bănuiesc că nu trebuie, dar aş putea...
Ia uite cine-i aici!
Nu vrem decât răspunsuri. Te rog, nu face vreo prostie.
Prostiile sunt mult mai distractive.
Damon, serios!
Nu-ţi cer decât să încerci să-ţi ţii cumpătul.
Fii mai bun!
Bine.
John, amice... Ce-ai mai făcut?
Bine, Damon. Mă bucur să te revăd.
În privinţa lui Caroline, oricâte defecte ar avea,
la nevoie, ai vrea s-o ai de partea ta.
E prietena ta. Nu mai fi nesimţit cu ea!
Credeam că vampirii urăsc vârcolacii.
Asta e o idee rămasă din alt timp. Nu trebuie să mai fie aşa.
Mergem la aceeaşi şcoală, avem aceiaşi prieteni,
păstrăm aceleaşi secrete. Se poate, Tyler.
E casa ta... E şi a mea. Vreau să ne înţelegem.
Ajutor!
Al cui era numărul?
La naiba, Tyler! Încerc să-ţi salvez viaţa.
Nu înţelegi?
Avem o problemă.
John, se zvoneşte că ştii multe şi că nu o să spui nimic.
De unde să ştiu că eşti de încredere, Damon?
Vampirii originali se pot impune,
şi, după spusele lui Stefan, de-aia e Katherine încă în mormânt.
Unul din cei dintâi a forţat-o să stea acolo.
Doar pentru că i-a ieşit verbina din organism.
Eu şi Stefan, pe de altă parte, suntem plini.
- Beţi verbină? - E un gust dobândit.
Nu-ţi văd inelul ăla magic pe deget,
aşa că, dacă ştii ceva despre Klaus, spune,
altfel te omor în somn.
Nu e asta o cale de a mă convinge că noi doi suntem pe aceeaşi baricadă?
În primul rând, trebuie să ştiu dacă să am încredere.
Dacă pot conta pe tine.
Pe urmă o să vorbim.
Bună!
- Nu te-am mai văzut. - Nu te evit, jur.
Da, mă eviţi un pic.
Bine... Poate, un pic...
Putem vorbi mai târziu?
Acum mă duceam la serviciu. Poate pe urmă?
Mai scăpăm de atmosfera asta ciudată.
Da, da. Mi-ar plăcea.
- Trec pe la tine când închizi? - Sună bine.
Bine, pa!
Scuză-mă...
- Caroline, nu? - Da.
Îl caut pe Tyler. Nu l-ai văzut, nu?
Nu. Doar mai devreme. Scuze...
- Ştiu că minţi. - Serios? Cum?
E una din şmecheriile tale de lup?
Da.
Ei bine, ştiu şi eu o şmecherie.
Văd că ai scos glonţul.
A fost... neplăcut.
Am o mulţime de gloanţe de lemn, alte jucării...
O să fie o noapte lungă, drăguţo.
Vrei să fim prieteni? Super! Suntem prieteni.
- Acum pleci? - Nu ştiu ce să-ţi mai spun, Tyler.
M-am întors în oraşul ăsta pentru că voiam o viaţă.
Să exist undeva unde să am prieteni, să pot clădi o familie.
Am asta aici. Amândoi putem avea lucrul ăsta.
Bună! E totul în regulă?
Depinde...
Cât de mult îţi doreşti s-o ţii în viaţă?
- Cine-i la telefon? - Întreabă-ţi fratele.
Unde-i Tyler?
Jules...
Unde-i Caroline?
Ai făcut o greşeală, Stefan. O să-ţi dau ocazia s-o repari.
- Unde e? - Aici. Vrei o dovadă?
Vrea o dovadă.
- Ce? - Mai fă-i o dată rău şi eşti moartă.
Dacă-i mai fac rău o dată, ea e moartă.
Adu-mi-l pe Tyler în poiana din Wickery Falls.
Ai 20 de minute până o să moară.
Prietena mea vrea să te cunoască. Damon Salvatore, ea e..
Te cunosc.
- Eşti doamna de la Ştiri. - Da, Andie Starr.
Mă bucur să te cunosc.
Pot să-ţi iau ceva de băut, Damon?
Am paharul plin, Andie. Mulţumesc.
- Ai scăpat de ea imediat. - Mă feresc de toate femeile acum.
- Nu trebuia să fii nepoliticos. - Crede-mă, e în interesul femeilor.
Stefan!
Ce e?
- De ce aflu de asta acum? - Stefan se temea că o să...
Ce? Că o să-l omor?
Asta trebuie să se întâmple.
Nu, Damon, nu şi pe Tyler.
Fă ce ai de făcut s-o recuperezi pe Caroline,
dar nu-l băga şi pe Tyler în asta.
E vârcolac, trebuie să moară, eu sunt dispus să-l omor...
Câştigăm amândoi.
Damon, te rog! A murit prea multă lume.
- Trebuie să încetezi să faci asta. - Ce?
Să presupui că o să fac pe băiatul bun pentru că mi-o ceri tu.
Fii mai bun, Damon!
Se poate?
- Ce se întâmplă? - Nimic.
Nu s-ar zice că nimic.
Ghici ce! E nevoie de încredere şi în sens invers. Ieşi!
N-avem timp. Trebuie s-o recuperăm pe Caroline.
Nu noi. O să mă ocup eu de asta.
Pedepseşte-ţi fiica! Ţine-o aici.
- Vin cu tine. - Nu, sunt de acord cu Damon.
- Nu... - Nu pleci nicăieri.
Spune-mi ce se întâmplă.
Aşa...
Câţi vampiri sunt în oraşul ăsta?
- Ei bine? - De ce-mi faci asta?
De ce-mi faci asta? De ce?
Eşti vampir. De ce nu?
- Scuză-mă, ce ai spus? - Dă-mi drumul!
Poftim? Ce ai zis?
Lasă-mă să ies!
- Te eliberezi? - Nu, abia am început.
Hai să fim deştepţi! Eu îl vreau doar pe băiat.
E datoria noastră să-l ajutăm. Aşa suntem noi.
Vorbeşti despre datorie şi despre onoare? Sunt vampiri.
Dacă se pun cu unul din noi, se pun cu toţi.
Aşa suntem noi.
- Nu pleci din restaurantul ăsta. - Nu-mi comanzi tu.
Ba da. Vrei să ştii de ce?
Trebuie să mă asigur că eşti în siguranţă.
M-am ocupat de asta.
Te referi la târgul pe care l-ai făcut cu Elijah?
Chiar crezi că o să-şi ţină promisiunea?
Să te încrezi în el a fost o mişcare idioată.
Ar trebui să am încredere în tine?
După ce le-ai făcut lui Stefan şi lui Damon?
Am avut diferendele noastre. Şi am făcut greşeli.
- Noi doi suntem o familie. - N-ai voie să foloseşti cuvântul ăsta.
Cuvântul ăsta ţi-e interzis.
- Bine, dar nu schimbă faptele. - Ai dreptate.
Faptele sunt fapte, aşa că ascultă!
Oi fi tu tatăl meu, dar eu n-o să-ţi fiu niciodată fiică, ai înţeles?
Ştiu că eşti acolo!
- Unde-i Caroline? - Închisă bine.
Dă-i drumul şi îl eliberez pe Tyler.
Situaţia nu trebuie să devină mai urâtă decât e.
Nu sunt duşmanul tău, Jules.
Cam târziu să fluturi steagul alb, nu crezi?
Trebuie să pleci din oraş.
Nu mai trebuie să păţească nimeni nimic.
- Nu plec fără Tyler. - Tyler poate să ia propriile decizii.
- De cum o eliberezi pe Caroline. - Fratele meu, împăciuitorul...
Cum Stefan a ajuns înainte, îl las să încerce metoda lui,
înainte să recurg la a mea, care e un pic mai sângeroasă.
- Aşa că dă-ne-o pe Caroline! - Daţi-i drumul lui Tyler.
Dă-ne-o pe Caroline.
Fără lună plină, n-o să fie o luptă prea dreaptă, ştii.
- O să te învingem. - Nu sunt aşa de sigură, durule.
Hai să mai încercăm o dată! Daţi-ni-l pe Tyler.
Ai auzit-o. Du-te! Du-te acolo!
- Care dintre voi l-a omorât pe Mason? - Eu.
Băieţi, aveţi grijă ca ăla să sufere.
- Îi putem învinge. - Nu ştiu ce să zic.
Atunci...
Tyler, e un zăvor pe uşă şi nu pot să ajung la el.
Tyler!
Tyler, te rog! Tyler!
Haide...
Ce se întâmplă?
Ce naiba se întâmplă?
Elijah i-a făcut o promisiune Elenei. Am venit să văd că e respectată.
Trebuie să plecaţi.
Plecaţi de aici... acum.
Când s-or trezi prietenii tăi, transmite-le un mesaj.
Să plece naibii din oraşul ăsta.
- Mama ta e acasă? - Nu, e la serviciu.
- Pot să intru, dacă vrei. - Mă simt bine, Stefan.
Nu trebuie să te prefaci cu mine. Oricine ar fi fost supărat
dacă trecea prin ce ai trecut tu în seara asta.
Mă simt bine. Nu mai sunt micuţa Caroline.
- Mă descurc. - Sigur că poţi.
Vreau să mă duc să fac un duş, aşa că...
Bine.
Noapte bună!
- Ce vrei? - Nu ne-am terminat discuţia.
Bine, muşc momeala.
M-am gândit. Hai să lăsăm sentimentele personale deoparte!
Cred că tu şi Stefan veţi face tot ce puteţi s-o protejaţi pe Elena.
Sunt de acord cu afirmaţia asta.
Aşa că am venit cu daruri.
- Ce naiba e asta? - Aşa omori un vampir original.
În sticluţa asta e cenuşa unui stejar alb,
care datează de la apariţia vampirilor dintâi.
Pumnalul trebuie afundat în cenuşă şi apoi înfipt în inima lor.
De unde ştii toate astea, John?
De la Isobel. Se pricepe să descopere lucruri.
Dar tu ştii lucrul ăsta.
Unde e Isobel?
Hai să spunem că dacă reuşeşte ce încearcă să facă,
Klaus n-o să mai calce în Mystic Falls.
În ce-o priveşte pe Elena, suntem în aceeaşi tabără.
- Bună! - Bună! S-a întâmplat ceva?
Îmi pare aşa de rău, Matt...
- Te simţi bine? - Da.
A intervenit ceva cu Bonnie şi avea nevoie de mine.
O chestie între prietene. Înţelegi?
Da. Eşti cu ea acum deci?
Da, aşa că n-o să pot ajunge în seara asta, Matt.
Putem să ne vedem mâine?
Da, sigur. Sper să se rezolve totul.
Noapte bună!
Noapte bună...
Eşti teafără?
Mă simt bine.
Habar n-aveam că o să vină după tine.
- Ştii ce mi-au făcut? - Îmi pare rău.
Dar e o nebunie. Nu ştiu în cine să mai am încredere.
M-ai minţit.
Am minţit ca să-mi protejez prietenii.
Am minţit ca să te protejez pe tine. Nu înţelegi?
Caroline...
Ai stat acolo când voiau să ne omoare.
Ai stat cu mâinile-n sân. Nu ai făcut nimic.
Nu ştiam ce să fac.
Îţi ajuţi prietenul, asta faci.
- Îmi pare rău. - E prea târziu.
Pentru că nu mai suntem prieteni.
Şi ce mi s-a întâmplat în seara asta n-o să se mai întâmple.
Aşa că du-te înapoi la haita ta de vârcolaci
şi pleacă dracului din casa mea!
- Îmi pare rău pentru mai devreme. - Destul!
Nu vreau să fii aici şi nu pot s-o spun mai clar de atât.
N-am venit aici să mă cert cu tine, Elena.
Da, ştiu. Ai venit să mă protejezi.
Am înţeles. Treci la coadă!
M-am gândit că ai vrea asta.
A fost al mamei tale.
- Isobel? - Nu.
Mama ta, Miranda.
Mi-o amintesc purtându-l când era tânără.
L-am găsit într-o cutie, cu nişte lucruri de la tatăl tău.
Poftim, e al tău acum.
Miranda şi Grayson au fost părinţii tăi, Elena.
Ştiu că eu nu însemn nimic pentru tine.
Nu ai niciun motiv să mă crezi sau să ai încredere în mine.
Am făcut atâtea lucruri groaznice!
Dar când ţi-ai pierdut părinţii, şi eu mi-am pierdut fratele...
Familia mea...
Am fost rătăcit...
Ştiu că, probabil, nu o să îndrept situaţia cu tine.
Dar o să fac tot ce pot să te protejez. Şi să protejez familia asta.
Elena!
- Eşti teafăr? - Da.
Ai auzit? Nu-l cred, Stefan.
Pur şi simplu, nu-l cred.
Ce s-a întâmplat? Cum se simte Caroline?
Mi-ar prinde bine ajutorul tău.
Bună! Intră!
Îmi pare rău pentru prietenii voştri.
Nu e întotdeauna aşa, nu?
- Nu. Nu-i aşa, Brady? - Nu.
Trăieşti în patria vampirilor, asta-i tot.
E mult mai bine de-atât.
Mason nu mi-a spus nimic despre asta. S-a dus...
A murit înainte să mă poată ajuta.
Nu înţeleg ce căuta Mason aici, în primul rând.
A murit fratele lui. Doar ştii, Brady.
De ce să fie atât de prost încât să rămână şi să fie omorât?
Din cauza pietrei pe care încerca s-o găsească.
- Ce piatră? - Piatra lunii.
- Habar n-aveam. - Ce?
- Piatra lunii? A găsit-o? - Da.
- Unde e acum? - N-aş putea să-ţi spun.
Bună!
- Ce-i? - Îmi făceam griji pentru tine.
După tot ce-ai suferit în seara asta...
Mă simt bine.
Bun. Dar, pentru orice eventualitate, am adus nişte ajutoare.
O să dormim împreună.
N-am mai făcut-o de secole.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Nu-mi vine să cred că m-ai sunat. Am crezut că am întrecut măsura
când am pus-o pe Jenna să-ţi dea numărul meu.
- Îmi plac femeile care ştiu ce vor. - Mulţumesc.
Ce vrei, dle "Înalt, Brunet şi Chipeş"?
Nu sunt aşa de înalt...
- Am nevoie să mă gândesc la altceva. - Poţi să mă suni când vrei.
Dră reporter sexy, am o problemă pentru care am nevoie de ajutor.
Mă scoate din minţi.
Spune-mi!
Iubesc o femeie pe care n-o pot avea.
Ştiam eu... Mă pricep să-i aleg.
De ce nu o poţi avea? Presupun că e cu alt bărbat...
Da, dar nu asta e ideea.
Ideea e că sunt îndrăgostit de ea şi asta mă înnebuneşte.
Nu deţin eu controlul.
Nu ai încredere în tine în preajma ei?
Nu am încredere în mine în preajma nimănui.
Sunt rău. Fac nişte lucruri...
Omor oameni.
Nu-ţi fie frică...
E în regulă.
- De ce omori oameni? - Pentru că-mi place.
O am în sânge. Aşa sunt eu.
Dar trebuie să stau lângă ea, s-o apăr,
şi ea vrea să fiu mai bun.
Adică nu mai pot fi cine sunt cu adevărat.
Înţelegi problema mea, Andie?
Poate că aşa eşti acum...
Dragostea ne schimbă, Damon.
Nu mai vorbi... Sărută-mă!
Distrage-mi atenţia!
Ştiu că aştepţi pe altcineva.
L-am trimis pe Stefan s-o caute pe Isobel.
A primit mesajul tău.
Era ocupată, m-a trimis pe mine.
- Stefan ştie că eşti aici, acum? - Nu, nimeni nu ştie.
Asta e între mine, tine şi Isobel.
Vreau să ies din mormântul ăsta, John.
Deja mă ocup de asta.
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria II, episodul 13
Subtitrare: Retail